Om du inte pratar får du inte återgå i tjänst.
- Kom igen. Jag är redan tillbaka. - Men jag kan tvinga dig att sluta.
Allt jag sa förra gången hamnade i rätten och på nätet.
Kan vi inte ta en promenad? Det är fint ute.
- Bättre? - Ja.
Den där tunneln var mycket mer instängd.
- Det kunde inte ha slutat bättre. - Men behöver du inte ta en paus?
Jag har ett fall med en man som dödade en tolvårig pojke.
Jag är rädd att stressen kommer att skada dig till slut.
Jag mår fint.
Varför gick du in utan förstärkning?
- Waits var där inne med gisslan. - Var inte det dumt?
Han ville att jag skulle komma in. Det var hans slutspel.
Han ville att jag skulle vara med.
- Han pratade om hur ni var lika. - Ja, hela tiden.
Han sa att vi kom från samma kennel. Men han matade en annan hund.
- En annan hund? - Det var så de sa på McLaren.
Alla har två hundar som slåss inom sig. En gör rätt, den andra inte.
Den du matar blir den som vinner.
Jag matade rätt hund. Inte han.
- Hur känns det att ha dödat honom? - Jag var tvungen.
Och när du fick veta att pistolen inte var laddad?
Waits begick självmord via polis. Han ville att jag skulle döda honom.
Jag skulle se vad han hade gjort.
Han ville att jag skulle bära hela bördan. Och han fick som han ville.
Må Arthur finna tröst i himlens famn.
Må de orättvisor han utsattes för här på jorden läka i Herrens hus.
Låt dem som älskade honom få veta att han är välsignad.
Amen.
Är du ledsen nog för att anmäla honom? Säg bara till.
Lämna mig i fred. Jag önskar att jag aldrig hade ringt er.
Tack för att du kom. Varför var du inte med?
- Jag ville inte störa familjen. - Familjen?
Jag skulle inte kalla oss det.
Mannen du sköt, seriemördaren... Dödade han Arthur?
Han ljög om det. Vi söker en annan.
Jag vill visa dig en sak.
Det här är föräldralösa barn som Nicholas Trent hjälpte.
- Han som tog livet av sig? Pedofilen? - Han skänkte pengar regelbundet.
Han kanske försökte gottgöra det han hade gjort för så många år sen.
Jag ska ta hand om dem.
Tack.
- Vad gör du här? - Betygar min vördnad.
Försvinn från honom.
Vill du visa vördnad så hitta den jäveln som dödade honom!
Det är bara en tidsfråga.
Jag ska lämna dig i fred.
Han hade ingen chans.
Inte med den här familjen.
Inte efter det jag gjorde mot honom.
Jag ber dig...
Kan du ge honom lite rättvisa?
Rättvisa för min pojke?
Jag stötte på en gammal kompis i går. Han är utredare hos åklagaren.
Han har delat ut stämningar till en hemlig åtalsjury.
- Vet han vad det gäller? - Waits. Allt som hände med Waits.
Jag tänkte att du borde veta det.
Harry Bosch.
- Vad är det? Garcia rentvådde mig. - Bra. Hur går det med Stokes?
Vi letar efter honom. Han är fortfarande kvar här i staden.
- Det är jag säker på. - Ta in honom och avsluta det här.
- Hur kan jag hjälpa dig, Irv? - Vad är det här med en åtalsjury?
Tror du inte att jag har källor hos er?
- Se det som en försäkring. - För vad då?
Jag kan förhala en åtalsjury så länge jag vill.
Om du håller din del av avtalet och jag vinner valet-
- försvinner åtalsjuryn och du blir polischef.
- Och om du inte vinner? - Då finns åtalsjuryn kvar.
- Snarare ett hot än en försäkring. - Håll bara din del av avtalet.
Måste jag påminna dig om att jag har övertaget här?
Då har du väl inget att oroa dig för?
Jag förstår inte. Du har ju videon.
En åtalsjury hör det som åklagaren vill. Han kan göra mycket skada.
- Jag borde ha ringt först. - Ingen fara.
Det var det sorgligaste jag har hört.
- Hur så? - De begraver sin son och sin bror...
- ...men de pratar inte med varandra. - Vissa sår läker aldrig.
Det får mig att ångra att hon hittade benen.
Vissa saker kanske ska få förbli begravda.
De kommer alltid fram till slut.
Två problembarn. Det ena dödar det andra.
Tänk om ni inte hittar honom? Räcker det att veta vad som hände?
Inte för mig. Inte på långa vägar.
- Ja? - Jag går igenom Stokes papper.
Två gånger har samma kille gått i god för honom och gett honom ett jobb.
Joe Olivas. Han är fastighets- förvaltare i East Hollywood.
Varför inte? Vi har inget annat.
- Jag måste ta det. Det är Eleanor. - Vi ses på stationen.
- Hej. - Maddie är försvunnen.
- Va? - När jag kom hem var hon borta.
- Är hon inte hos nån kompis? - Hon svarar inte i telefon.
- Men jag har spårat den. - Smart.
Hon var precis på busstationen. Hon är nog på väg till dig.
- Du sa att hon skulle komma. - Inte att hon skulle ta en buss.
- Nej, men det var din idé. - Ta det lugnt...
Nästa buss från Las Vegas är här halv åtta. Jag ser till att vara där.
- Ja? - Maddie är på väg till L.A.
- Jag måste vara där när hon kommer. - Visst. Jag kollar upp Olivas.
- Maddie. - Harry? Hur visste du?
Dina föräldrar är poliser. Vad trodde du? Kom.
- Vart ska vi? - Till flygplatsen.
Vet du hur många bortsprungna ungar som försvinner varje år?
Jag var ju på väg hit.
Och jag har tårgassprej. Mina föräldrar är ju poliser.
- Hur hade du tänkt hitta till mig? - Uber.
Va? Du har fått sköta dig själv, men det här var farligt. Du är för ung.
- Jag är femton om en vecka. - Du är inte för gammal för smisk.
Du skrämde livet av din mor. Och mig.
Förlåt. Jag ville träffa dig.
Vad är det?
- Är du hungrig? - Utsvulten.
Om det gäller biljetter till polisgolfen vill jag ha det vanliga.
Det handlar inte om golfen, utan om en av dina anställda, John Stokes.
- Nej... Jag minns ingen John... - Johnny Stokes.
Du gick i god för honom hos villkorsnämnden och gav honom jobb.
Vi tror på en andra chans. Vi hjälper många unga män.
- Har du en rannsakningsorder? - Lägg av, Olivas.
Jag vet vad du gör. Du kastar ut folk för att gentrifiera området.
Säg var han jobbar, annars ringer jag till stadsbyggnadskontoret.
Okej då.
Jag hade en tom byggnad där ockupanter kom in.
- Stokes fick jobbet att flytta dem. - Adressen.
- Hon är inte glad. - Jag vet.
Hon bytte biljett till i kväll, så vi har dagen på oss.
- Grymt. Hon kommer att vara så arg. - Med goda skäl.
Okej... Två pannkakor och en extra tallrik.
Tack.
- Vad ska du säga? - Att jag ville träffa dig.
- På allvar. - Hon går mig på nerverna.
Du kan inte hoppa på bussen varje gång ni bråkar.
Jag blir galen. I Hong Kong lämnade hon mig i fred-
- men nu vaktar de mig som hökar. Jag får inte göra nånting.
Efter olyckan vill de att du ska vara säker.
- Var inte som de, snälla... - Du...
Man får bara en mamma. Hon vill bara att du är trygg-
- och på väg i rätt riktning. Det är allt.
Gå inte för långt. När hon inte längre finns kvar-
- blir världen en kall, hård plats.
Okej.
Det är allt jag tänker säga. Ät dina pannkakor.
Är du inte orolig för jordbävningar och ras?
Det är säkert. Huset har inte fallit en enda gång på tolv år.
Jättekul.
OMG, Harry!
- Tar du mutor eller nåt? - På allvar? Min egen dotter?
Det måste vara som ett rymdskepp på natten.
Ja. Men jag tar inte mutor. Det var filmpengarna.
Vi såg den i Hong Kong. Tur att de inte använde ditt namn.
Ja. Jag fick bråttom hemifrån i morse, så jag tar en dusch.
- Sen bestämmer vi vad vi gör. - Vad är det här?
Art Pepper. Låten heter "Patricia".
Han skrev den till sin dotter, som han träffade alldeles för sällan.
- Gillade du låten? - Ja.
Jag kan inget om jazz, men jag gillade den.
- Du kan få några cd-skivor. - Nej, jag laddar ner all min musik.
Du kan få en spelare också, eller vinylskivor och en grammofon.
Bästa sättet att lyssna. Vad vill du göra i dag?
- Jag vet inget om staden. - Då börjar vi från början.
- Vad är de rosa strecken? - Vi delar in gropen i ett rutnät.
- Sen tar man upp tjäran för hand. - Det blir mycket tjära.
Vi plockar bort asfalten och sen gör vi finliret med såna här.
- Som min tandläkares. - Just precis.
Det här benet kommer härifrån. Det är ett människoben.
Vårt jobb är dokumentera det och försöka förstå vad som har hänt.
Som min pappa, men med väldigt gamla fall.
De äldsta.
- Vet du vad som hände? - Nån slog ihjäl henne.
Otroligt.
- Vill du prova? - Visst.
Ta det försiktigt. Borsta bort jorden utan att skada benet. Just precis.
- Hon har en framtid här. - En framtid som blickar bakåt.
Så kan man ju se det.
- Hur går det med fallet? - Vi söker en kompis till Arthur.
Jag vill bara kolla att det inte kan ha varit en olycka.
Nej. Han dog av ett hårt slag mot bakhuvudet.
Ursäkta. - Jerry?
Vi har sett Stokes. Han var vid en av Olivas byggnader.
- Ett team är på väg in. - Skicka adressen. Vänta på mig.
- Klarar ni er? Det dök upp en sak. - Får jag följa med?
- Nej. Vi skulle båda råka illa ut. - Harry...
- Tyvärr, älskling. - Jag håller henne sysselsatt.
- Vill du gå ner i gropen? - På allvar? Jättegärna.
Jag kommer snart.
- Var är de? - De gick in, med Edgewood i täten.
- Herregud... - Jag bad inte om honom.
- Låt dem veta att vi är på väg. - Det här är 6W21.
6W21 och 22 är på väg in i civila kläder.
Nej. Vi har en taktisk situation här, Bosch. Den misstänkte är ännu fri.
Flytta dig.
Alla enheter, 6W21 och 22 är inne.
De svarar inte. Sist jag hörde hade de rensat upp till tredje våningen.
Ta trapporna.
Där! Det är polisen!
Upp med händerna! Stokes!
Fan.
Poliser bakom er.
- Flytta på er. - Ta geväret.
- Vad har jag gjort? - Du är gripen för mord.
- Det här är trakasserier. - Håll käften.
- Bosch. Vi hade allt under kontroll. - Varför sköt du?
Han var på väg ut, så jag slog ut honom.
Snyggt jobbat. Kan vi ta honom?
- Han är er. - Kom igen, Stokes.
- Behåller ni honom den här gången? - Vi försöker.
Jag ska anmäla er för polisbrutalitet.
Du bodde hos Blaylocks. Arthur Delacroix kom dit.
En gammal kompis. Fotot som du inte kände igen togs av din fosterfar.
- Jag mindes inte. - Du ljög om alltihop.
Dessutom hade du hans bräda. När han hade dött.
Jag vet inte... Han kanske glömde den.
Du kanske ville ha den och dödade honom.
Jag dödade honom inte, men jag vet vad som hände.
- För att du var där? - Ja, men jag dödade honom inte.
- Han ramlade ur ett träd. - Ett träd?
Ja. Där fanns ett träd som vi brukade klättra i.
En gammal ek, med en gunga.
Vi var där uppe när han tappade balansen.
Han slog i huvudet och dog.
Varför begravde du honom?
För att jag visste att jag skulle få skulden.
Jag var fosterbarn och jag hade varit i knipa förr.
Jag bara...
- Du vet... Jag täckte över honom. - Du behöll brädan.
- Skulle jag ha lämnat den där? - Han föll inte. Du slog ihjäl honom.
Du mördade honom för en jävla skateboard!
- Jag vill ha en advokat. - Det tror jag säkert.
- Jag är ledsen att det tog sån tid. - Det tog ju flera timmar.
- Jag har inte ens en dag med dig. - Mitt jobb fungerar så.
Mamma säger att du alltid sätter jobbet i första rummet.
Vad vill du göra? Vi har ett par timmar på oss. Vad säger du?
- Är du ur tjänst nu? Lovar du? - Jag lovar.
- Den är verkligen cool. - Vi får se vem som har sin längst.
- Harry... - Ja.
När du duschade tittade jag på dina papper.
De som handlade om dig när du var liten.
- Jag trodde nästan det. - Jag blev nyfiken.
Det stod att de satte dig där och att du gjorde dumma saker och slogs.
Det stämmer. Jag är inte stolt över vissa saker som jag gjorde där.
Du försökte rymma, men när din mamma dog slutade du.
- Det fanns ingenstans att rymma till. - Jag är verkligen ledsen för det.
Förlåt. Jag ville inte göra dig orolig.
Vi pratar om det senare. Skräm oss aldrig så där igen.
- Vi måste gå tillbaka in direkt. - Okej.
- Jag hade jättekul med dig, pappa. - Jag med, dotter. Res väl.
Vi ses där inne.
- Tack, Harry. - För vad då? Hon är vår dotter.
- Bosch. - Det är Ida, på Irvings kontor.
- Hej, Ida. - Han vill ha dig här om 30 minuter.
- Går det bra? - Visst. Vad gäller det?
Tack. Vi ses då.
- God morgon. - God morgon, Ida.
- Hans möte är snart slut. - Tack.
Du kan gå in nu.
Chefen?
Inspektör Bosch.
Åklagaren kommer att sammankalla en åtalsjury i Woodsfallet.
- Förvänta dig en stämning. - Du har ju videon.
Ja, men det här är ren politik. Lång över din nivå.
Åtalsjuryn är O'Sheas sätt att driva igenom vår överenskommelse.
Jag ville att du skulle vara beredd.
Grep du Stokes för mordet på Arthur Delacroix?
- Jag var på väg till åklagaren nu. - Bra.
- Då får vi inga problem. - Problem?
Ingen kommer att tro på en mordåtalad i incidenten med polisman Brasher.
- Brasher får inte sparken. - Hon är i tjänst igen.
Hon förflyttas till en ny avdelning. Mot att hon behåller jobbet-
- har hon gått med på att inte anmäla dig.
Anmäla mig? För vad då?
Det vore inte bra om den som sköt Waits utreddes för sextrakasserier.
Då så. Slutet gott, allting gott.
- För avdelningens bästa. - Du kan gå nu, Bosch.
Det vore klokt att fundera på hur det kunde ha gått, och kan gå...
...om du väljer att ställa dig själv framför avdelningen.
Jag sa att du kan gå.
Harry? Herregud... Kan vi prata?
Det finns inget att prata om. Du vann. Du behåller jobbet.
- Är det allt? - Jag är sen. Vad vill du?
Irving ordnade ju upp allt, så jag tänkte att vi också kunde göra det.
- På vilket sätt? - Vi kommer att ses igen.
- Kommer det att vara okej? - Okej att vi glömmer garaget?
Okej att du utnyttjade mig för att rädda ditt jobb?
Det var hans idé. Jag tänkte aldrig anmäla dig.
- Visst. - Vad ska jag säga? Att jag hade fel?
Att jag fick panik för att jag inte ville få sparken? Jag slutar inte.
Jag är en bra polis. Och Stokes var en skurk.
Det handlar om oss och dem. Du vet det. Irving vet det.
- Varför kan vi inte glömma det här? - Jag är på fel sida av oss och dem.
- Det måste du inte vara. - Jo, det måste jag. Hej då, Julia.
- Vad hände? - Det vill du inte veta. Kom nu.
- Han är häktad, eller hur? -48 timmar.
- Han får inte mer än så. - Varför inte?
Mordet begicks 1994. Den misstänkte var fjorton.
- Då kunde inte fjortonåringar åtalas. - Lagen har ändrats.
Ja, år 2000, men det hjälper inte.
- Vi följer de lagar som gällde då. - Vad kan vi göra?
Ingenting. Man kan inte straffas för ungdomsbrott efter 25.
Han är 34. Vi lägger inte tid och resurser på en rättegång...
- ...bara för att få se honom gå fri. - Får den jäveln gå?
Jag är ledsen. Lagen är sån. Jag kan inte göra nåt åt det.
Se det så här, Harry. Du löste fallet.
Och han fick nästan 24 timmar för mordet.
Vart ska du? Gör inte saken värre, Harry!
Ska du köra din pojkvän hem? Han slog dig. Två gånger.
- Jag får sätta in svängdörrar här. - Akta dig.
Det är bara det ena misslyckandet efter det andra.
- Jag är trött på dig. Du är i vägen. - Gör nåt åt det, då.
Behöver du förstärkning? Gå inte...
- Herregud, Harry! - Nu är du min, Bosch. Du är min!
Jag har vittnen! Du är körd!
- Hur kunde du? - Han tog tag i mig först.
Då får vi hoppas att Mankiewicz såg honom göra det.
Du vet att jag inte hade nåt val, va?
Ja.
Oroa dig inte. Jag låter ingen ta ditt skrivbord.
- Tack. - Kan jag få din bil, Harry?
Bara tills du kommer tillbaka?
- Vad ska du göra nu, Harry? - Träffa min dotter.
Lämna det här stället i backspegeln.
Saknar du mig redan?
Där inne.
Han är grön.
Det var Delacroix själv som ringde.
Han väntade när vi kom. En reporter ringde och berättade om Stokes.
Delacroix väntade på honom här och sköt honom när han kom ner.
- Harry... - Det är lugnt.
Tror du att det här ger dig förlåtelse?
Jag gjorde det som du inte kunde göra.
Bosch! Bosch!
Försvinn, Harry. Du är avstängd. Du får inte vara här.
- Jag är på väg. - Bra. - Följ honom.
- Det fanns inget vi kunde göra. - Just det. Vi gjorde ingenting.
- Snart spolar regnet bort alltihop. - Ner i rännstenen och ut i havet.
Ta det lugnt, kompis.
Översättning: Peeter S. Randsalu www.btistudios.com